- Dette er sket: - Gør jeg?
For os!
- Har du bestemt, hvad hun skal hedde? - Allie. Hun hedder Allie.
Jeg vil knytte dig til projektet, Mary.
Din farfar fandt den her i Pine Lodge, New Mexico.
Han fandt den på et nedslagssted.
Den her bør blive i familien.
- Hvad er det her, Allie? - Det er min dagbog.
Jeg skriver mine tanker og den slags.
Vi har brug for Deres hjælp.
Fortæl os, hvem de er og hvad de vil.
Mr. Miller har et implantat, som vi følger.
Vi har blokeret implantaternes sendefrekvenser.
- Fungerer det på Allie? - Vi kan også blokere hendes frekvens.
- Og de kan ikke finde hende. - Vi henter hende.
- Hun kan påvirke tiden. - Vi har en i morens terapigruppe.
Få pistolen væk, Ray!
Ved du, hvem der er derinde bortset fra pigen? Hendes mor og far.
Det betyder, at han ved det. De ved en hel del og har dårlige erfaringer med os.
De må fjernes, ligesom dr. Penzler.
- Hvad gør du, Allie? - Se på mig, far.
Løb! Tag pigen med. Det er en fælde - løb!
Kom! Jeg skal nok passe på dig.
Hvor blev de af?
Miss Crawford...
Nu kan jeg gå med dig.
Jeg har altid vidst, at jeg var anderledes.
Men da jeg opdagede, hvad jeg kunne gøre, var det ganske skræmmende.
Som når man drømmer, at man falder-
- og tænker på, om det nogensinde hører op.
Det var et godt trick.
Du er en kompliceret lille pige.
Hvad mener du?
Du kunne have forladt bygningen...
Hvorfor lod du os tage dig med?
I skulle lade min mor og de andre i fred.
Jeg var bange for, at I ville gøre nogen fortræd.
Jeg tænkte, at hvis jeg tager med jer, så klarer de sig.
- Allie? - Vi har været væk i to timer.
Er du uskadt? Jeg er så ked af det, jeg gjorde...
Der sker ikke noget. Alle er i live. Tag ikke hjem, gå i skjul.
Allie... Allie!
Gå nu, og kom ikke tilbage!
Allie!
- Lisa, hun er her ikke. - Hvor førte de hende hen?
Allie!
- Jeg skal finde min datter! - Det ved jeg.
Allie gjorde det her. Hun påvirkede tiden.
- Gav Allie os tid? - Ja.
Hun satte tiden i stå.
Hun stoppede os og lod tiden fortsætte.
Hun ville beskytte os, og det gjorde hun.
Hun skulle bruge tiden til at følge med dem, uden at vi stoppede hende.
Hun ville beskytte os.
Jeg kommer!
Jeg har været så urolig! Jeg kunne ikke få fat i jer. Hvad er der sket?
Allie er forsvundet.
- Ved du, hvem jeg er? - Ikke helt.
Vores familier har en lang historie.
Min og din mors og din fars...
Det bliver måske dig og mig, der afslutter det her.
Vi er måske kun begyndelsen.
Din farfar var ikke særlig lykkelig.
Hvorfor vil du efterligne ham?
Skal vi sætte hjelmen på?
Lisa, tag det roligt.
Lisa...
Lisa!
- Nina? - Jeg er her, lige foran dig.
- Jeg kan ikke se. Jeg ser intet. - Lisa...
Lisa!
Kan du se mig nu?
Hvad skete der?
Jeg ved det ikke. Jeg var... et andet sted.
Jeg var et andet sted, -
- og hvor det end var... så kunne jeg ikke se.
Hun har altid været...
Hun var køn allerede fra starten.
Og intelligent. Hun legede "kig-kig", allerede da hun var syv måneder.
Jeg har en video derhjemme, hvor hun tager sine første skridt.
- Den skulle du se. - Gerne.
Vi har altid haft en slags usynligt bånd.
Jeg har altid vidst, hvor hun er, -
- hvad hun tænker, og hvad hun føler.
Jeg kunne fornemme det, hvis hun var syg, når jeg hentede hende i skolen.
Men sådan har alle mødre det vel.
Jeg er meget ked af det her. Skyldes det Allies særlige evner?
Dem, der tog hende, vil vide mere om hende.
Vi vil hjælpe jer med at få hende tilbage.
Jeg har nogle skjorter, du kan passe. Det er gamle souvenirs...
Allie glemte den her i parken, da hun trænede fodbold.
For 12 timer siden havde jeg en kugle i lungen.
- Jeg burde være død. - Det forbavser mig ikke, at du lever.
Hun er kun et barn. Hun burde ikke gøre det her.
- Det er ikke retfærdigt! - Vi får hende tilbage.
Når man har gjort noget, man ikke kan fortryde, som man ikke forstår, -
- holder man fast i de ting, man kan forstå.
Man forsøger at finde en mening med alt, -
- som om det var alt, man skulle gøre, for at alt blev godt igen.
Men hvad sker der, når man indser, at det ikke hjælper?
Hvordan finder man trøst i det?
De er på vej.
- Vi har ikke nået at tale sammen. - Om hvad?
- Om din far. - Der er intet at sige.
Du gjorde, hvad du skulle - for projektet.
Projektet!
Da jeg var lille, fantaserede jeg om, at han skulle dø.
Det havde været bedre for mig, hvis han havde været det.
- Har du været inde i et rumskib? - Flere gange. Det i Groom Lake.
- Det var smukt, ikke sandt? - Jo.
Det var min familiearv.
Rumskibe, kroppe... Farfars arv.
Far smed det hele væk. Han lod det glide ud af sine hænder.
- Han kunne ikke hindre dem. - Han kunne have forsøgt.
Du føler ingen anger, vel?
Gør det mig til et dårligt menneske?
Du gjorde, hvad der skulle gøres.
Jeg har hørt om Deres far. Deres tab gør mig ondt.
Det var en forfærdelig ulykkelig fejltagelse.
- Har I pigen? - Hun er indenfor.
Tror De virkelig, at De har blokeret hendes signaler?
De sidder i deres skib og undrer sig over, hvor pigen er blevet af.
- Når vi fjerner hjelmen, kommer de. - Og så skyder vi dem ned?
Hvor de end kommer fra, i tid og rum, -
- i det øjeblik de træder ind i vores verden, hersker vores naturlove.
Er De sikker på det?
I 1947 kolliderede et rumskib med en spionballon i Roswell.
En ballon! Ja, det er jeg sikker på.
De har gjort et godt job. Vi står i gæld til Dem.
Hvad er det her?
Jeg vil takke Dem på nationens vegne for Deres indsats.
De har gjort Deres, miss Crawford. Nu tager forsvaret over.
Min familie har forberedt det her i tre generationer.
- Jeg har viet mit liv til det. - Det værdsætter vi.
I løbet af nogle dage kan vi gå ind i et rumskib-
- møde disse væsener og finde ud af, hvad de vil.
Jeg vil ikke stå ved siden af og se på!
De har intet valg.
De er blevet hægtet af.
Tag Dem af det rod, De lavede i Seattle.
Sørg for, at lægen forsvinder.
Og sørg for, at pigens forældre ikke skaber problemer.
Det har vi folk, der tager sig af.
De sagde, at Deres fars død var et fejltagelse.
Nogle kommer i fængsel resten af livet for den slags.
Hold Dem væk.
De kan køre med mig.
- Hvabehar? - Vi har brug for Deres viden.
Jeg giver dem intet valg.
Vi tager af sted - nu.
Milo og jeg kørte rundt overalt og spurgte efter hende.
- Andre gjorde det samme. - Intet!
Kan I ikke gå til medierne med det?
Jeg fortalte Channel Four, at min datter blev kidnappet af agenter.
Først rådede de mig til at ringe til politiet, -
- og så gav de mig nummeret til et psykiatrisk hospital.
Vi har sat en annonce i New York Times for at få fat i Lisas onkel.
Jeg fryser.
Vi er der snart.
Tak.
Lisa?
Jeg er bange, Charlie. Jeg er meget bange.
Hvilke kræfter besidder pigen?
Hun har større kræfter, end vi kan forestille os.
Hun kan manipulere tiden og projicere billeder fra vores bevidsthed.
De spørger, hvilke kræfter hun har. Spørgsmålet er, -
- hvorfor hun lader os føre hende væk.
Dette er dr. Wakemans voicemail. Indtal en besked.
- General Beers kontor. - Mary Crawford. Jeg søger generalen.
- Han er ikke tilgængelig. - Sig, at jeg har vigtig information.
Tiden var inde til det uundgåelige.
Jeg havde altid vidst, at jeg en dag blev tvunget til at gøre noget svært.
Jeg håbede bare, at ingen ville komme til skade.
Der er sket et giftudslip. De må vende om.
HØJEKSPLOSIVE MISSILER
Hvordan har du det derinde?
Jeg har det fint.
Må jeg spørge om noget? Jeg hørte, at du lod dem tage dig med.
At du gik hen til dem og sagde, at du ville tage med.
Jeg har også hørt, at du har næsten magiske evner. Er det sandt?
Ja.
Hvorfor gjorde du ikke noget for at stoppe dem?
Jeg var bange for, at de ville skade menneskene.
Du er en modig lille pige.
Jeg føler mig ikke så modig lige nu.
Jeg kan måske tage en bog med senere.
- Har du læst "Huckleberry Finn"? - Nej, det har jeg ikke.
Jeg har den i min oppakning. Jeg har altid den bog med.
Det var min mors yndlingsbog.
Hun bagte kager, som vi spiste, mens hun læste højt for os.
Hvis ikke minderne gør dig ked af det, -
- vil jeg gerne høre den fortælling.
Nej, jeg bliver ikke ked af det.
Det er dejligt at huske på hende.
Operationen kaldes "Sænke rumskib".
Missilerne anbringes her, og her, og her - dækket af sløringsnet.
Målet vil befinde sig i luften. Det er stort.
Observationsposter er sat ud i bjergene. To mand på hver.
Skal vi tage det ned intakt?
Hvordan skal vi bekæmpe dem?
Jeg ved ikke mere end Dem.
De kan gøre de mærkeligste ting. De kan føre folk gennem mure.
De kan få Dem til at se ting, der ikke er der.
Men det løser vi. Vi er de bedste!
Men De vil møde en fjende, som ingen soldat før har mødt.
Jeg kan ikke sige, hvordan det vil gå. Men en ting kan jeg sige...
De vil få en plads i historien.
Hun er helt normal. Hjerneaktiviteten er jævn.
Hendes krop er menneskelig.
Givetvis. Vi vil ikke finde noget.
Den del, der ikke er menneskelig, antager beskyttende forklædning.
Så hvad leder vi efter?
Det ved jeg ikke.
- Spørgsmål? - Hvordan kan vi øge vores chancer?
Jeg ville sigte mod midten og bede til Gud.
Flere spørgsmål?
Hr. General!
Jeg må tale med Dem om pigen.
Vi må beskytte hende til videre studier.
Modsætter De Dem, at vi bruger hende som madding? Vi skal ikke fiske.
Hun er ikke en orm, vi sætter på en krog. Ormen er chanceløs.
Hun er snarere som en saltsten.
Vi fælder vildtet, der slikker på saltstenen, men den klarer sig.
General, jeg tror, at der foreligger en misforståelse.
En misforståelse?
Tanken med planen er... Og jeg har udarbejdet den.
...at et missil detonerer over skibet for at få det ned intakt.
Vi skal ikke nedlægge vildt.
Vi skal indfange eksemplarer til den zoologiske have.
Min ordre er at erstatte rumskibet og de kroppe, der smuttede fra Dem.
Om muligt skal vi tage dem levende...
Ellers må vi studere de døde kroppe.
Vi får mulighed for at kommunikere med væsener fra en anden verden!
Vi står over for den vigtigste begivenhed i menneskets historie!
De har bortført mennesker mod deres vilje.
De har invaderet vores luftrum, vores liv og vores arveanlæg.
Vi er i krig med en fjende, vi ikke forstår.
Jeg gør, hvad jeg er nødt til.
- Tror I, at vi får ram på dem? - De slår os ud så let som ingenting.
Plan A er at sænke deres skib med missiler.
Plan B er at lægge sig ned og håbe, at vi overlever.
Så der er ingen Plan C.
De der sonder, de stikker ind i en...
De viser folk ting, der gør dem tossede.
For to år siden gik et rumskib ned i Nebraska.
De udslettede en hel gruppe.
Jeg tror, det her er en øvelse i psykologisk krigsførelse.
- De vil bare teste os. - Så der er ingen rumvæsener?
- I har set informationsvideoen. - Jeg så også den om obduktionen.
- Det var uhyggeligt. - Jeg tror, at det var fup.
To infanterister hævdede, at de blev bortført gennem en væg.
Da de dukkede op, havde de ar på hele kroppen. De var helt forandrede.
De blev vel bedøvet. Det er kemisk krigsførelse.
Vi skal ikke slås med rumvæsener. Vi er kun forsøgsdyr.
Så du tror ikke, at vi skal angribe en flyvende tallerken?
Det her handler om et superhemmeligt projekt.
Nå, men vi er... færdige.
Væk!
Jeg kan ikke døje kakerlakker...
Og han skal redde verden fra de onde rumvæsener.
Kom nu i gang med arbejdet.
"De mente, at det var ham. Den druknede var på hans størrelse."
"Han var uplejet, langt hår, hvilket lignede Pap."
"Ansigtet kunne ikke ses, for liget havde ligget længe i vandet."
"Man sagde, at han havde flydt på ryggen i vandet."
"De begravede ham på flodbredden."
"Men så kom jeg i tanke om en ting."
"Druknede flyder ikke på ryggen, men med ansigtet nedad."
"Så da forstod jeg, at det ikke var Pap."
- Er den for uhyggelig? - Den er god. Jeg synes om den.
Jeg plejede at forestille mig floden.
Den var mørk og svampet, med træer, der hængte ned.
Ikke som på billederne, hvor Tom og Huck fisker.
Jeg blev meget bange. Men jeg syntes om den.
Mor plejede at krybe ned under tæppet hos mig, når det var uhyggeligt.
Din mor var sød.
Ja, det var hun.
Det er min mor også. Hun er meget rar.
- Skal jeg læse videre? - Ja, gerne.
"Af og til legede vi røvere. Men jeg ville ikke mere. Ingen ville."
"Vi havde aldrig røvet eller myrdet nogen for alvor."
"Vi sprang tit frem fra skoven og skræmte folk på vej til markedet."
Det forstår jeg, men med tanke på vores historie-
- kunne De informere mig uofficielt.
Jeg forstår, hvad "tophemmeligt" betyder, din idiot!
- Vi har brug for din hjælp. - Kom ind.
Sid ned.
Træk gardinerne for.
I behøver ikke være urolige. De kommer ikke her.
- Hvad mener du? - Jeg arbejder for dem.
- Det var mig, der ringede til dem. - Du fortalte dem om Allie!
Lisa...
Sig, hvor hun er! Harriet, hvor er Allie?
Jeg ved det ikke. Jeg kan ikke komme i kontakt med dem længere.
Vi stolede på dig. Alle stolede på dig, og du svigtede vores tillid.
De sagde, at jeg hjalp. De bortførte var i stor fare.
- Jeg troede, at jeg hjalp til... - Hjalp?
Du fortalte om Charlie og Allie, og nu har de taget hende!
Lisa, jeg er meget ked af det.
Du må hypnotisere mig.
Allie og jeg er koblet sammen.
Under hypnosen kunne jeg fornemme Allie...
Jeg vidste, hvor hun var.
Jeg har oplevet det igen, siden de tog Allie.
Jeg får en fornemmelse af, hvor hun befinder sig, -
- og hvad hun laver. Det er en meget stærk fornemmelse.
- Du må hjælpe mig med at finde hende. - Hypnosen skal være meget dyb.
- Jeg ved ikke, om jeg magter det. - Kan du hjælpe mig?
Det her er noget, jeg ikke forstår helt. Jeg kan hjælpe dig dertil...
Men det kan være farligt. Er du parat til det?
Jeg vil gøre hvad som helst for at få min datter tilbage.
Du må hjælpe mig. Det skylder du mig.
Grunden til, at mennesker slås, er oftest ganske simpel.
Man vil have noget, en anden har, eller man frygter at miste noget.
Folk tror, at hvis de vinder, så løser alt sig.
Så vil alt blive godt.
Men alting forandrer sig. Det, man engang sloges for, -
- bliver kun til et minde, ligesom alt andet, der er sket.
De er parate til at tage hjelmen af.
Vi skal lave noget meget følsomt. Det er lettere, hvis vi er alene.
Det er i orden.
Tag et tredje dybt åndedrag.
Flyt dig til det sted, hvor du og Allie mødes.
- Kan du finde det? - Ja.
"Han sagde, at vi skulle lægge os i baghold og dræbe dem."
"Han sagde, at vi skulle gøre os klar."
Vi tager hjelmen af om et øjeblik.
Her er ikke så lyst, men det kan gøre lidt ondt i øjnene.
Okay.
Hvad ser du?
Mørke. Jeg ser kun mørke.
Nu kan jeg skelne noget...
Mennesker, der står og kigger.
Det føles ikke godt.
Der er mange mennesker...
De venter på, at noget skal ske.
De vil have noget. De venter på noget.
- Ved du, hvor du er? - Det ligner et hospital.
Men det er det ikke...
Der lugter lidt muggent...
...som på et loft.
Hvad ser du nu?
Men jeg ved ikke, om det vil ske. Her er så meget vrede.
- Og stor frygt. - Lisa...
Charlie?
Jeg ved ikke, om de får det, men de vil beholde hende.
De beholder hende, indtil de får det.
- Hvad gør vi nu? - Venter.
- Hvor længe skal vi vente? - Jeg ved det ikke.
- Tror De, at de kommer? - Absolut. Men...
Der er meget, jeg tror.
Han er irriterende.
Dræbte de dr. Penzler, er I også i fare.
Jeg er ligeglad. Jeg vil bare finde Allie.
Jeg var hos hende på et værelse.
Et rum med bare vægge.
Løst tapet... som en bondegård.
Hvorfor en bondegård?
Rummets udseende...
...følelsen i det...
Der er noget på væggen. Nummerplader.
Gamle, rustne nummerplader.
En kalender med en traktor på.
Alle de mennesker... Der var en mand, som jeg genkendte.
- Og en i uniform... - Du nævnte nummerplader.
Ja, gamle.
Hvilken delstat?
Lad mig tænke.
North... North...
- North Dakota! - Det er en start.
En bondegård i North Dakota er ikke meget at gå efter.
"Wallington's Feed and Grain."
Kalenderen på væggen. Det er navnet på stedet!
North Dakota. Jeg har bare "Wallington's Feed and Grain".
Er De sikker?
Ingenting i hele delstaten.
Hvad ville Maddie Hayes og David Addison have gjort nu?
Og man påstår, at det er skadeligt at se for meget tv...
Disse væsener lader os kun se, hvad de ønsker, at vi ser.
Det ved staten. Gulf Breeze, Exeter, Dayton...
Han er vidunderlig. Tror på alt. Men han er tæt på sandheden...
Staten er med i en stor konspiration og mørklægger sagen.
Dette er William Jeffreys. Ring til mig!
Hej! Jeg hedder Theresa og er fra Idaho.
Jeg er glad for, at du er til. Jeg blev bortført i september.
Kaffe!
Jeg lever af slatten kaffe og gamle kager fra automaten.
Pigen kan ses på skærmen. North Dakota, Benson County.
Mor sang ofte for mig.
Folkeviser og andet, hun syntes om, da hun var lille.
Der var en vise, som altid trøstede mig, nårjeg var ked af det.
"Senere i livet ved vi mere"
"Senere i livet forstår vi hvorfor"
"Op med humøret, lev i solskin"
"En dag forstår vi alt"
Når man tænker meget over tingene, kan sådan en sang være en trøst.
Når vi finder hende, vil hun nok have dagbogen.
Hun bliver glad for, at du tog den med.
- Tak for bogen. - Nu kan du jo læse selv.
Jeg håbede, at du ville fortsætte med at læse højt.
Det gør jeg gerne.
Må jeg spørge dig om noget?
- Kommer de og henter dig? - Det ved jeg ikke.
Men jeg tror det.
Det bliver noget helt særligt...
"Der var gået 3-4 måneder, og nu var det vinter."
"Jeg havde gået i skole og lært at stave og læse..."
Har De aldrig hørt om "Wallington's Feed and Grain"?
De spurgte efter Wallington. Harry Wallington gik ned i 1975.
- 1975? - Han havde en gård i Brinsmade.
Jeg plejede at handle hos ham, når jeg havde været ude at fiske.
Hvorfor spørger I efter ham?
Mange tak.
Du sagde ikke, at kalenderen var gammel.
Beklager, men mit "superblik" er lidt rustent...
Vi finder hende, Lisa.
Vi skal til Brinsmade. Vi skal besøge en syg kusine.
Brinsmade er evakueret. Deres slægtning er på Leeds high school.
- Hvorfor er der evakueret? - Der er sket et giftudslip.
Mere ved jeg ikke.
Er De ikke bange for, at giften spredes med vinden?
Vend om. I finder jeres slægtning på skolen i Leeds.
Hvor bliver de af? De tog jo pigens hjelm af i går.
- Hvor er de? - Sådan var det også i Afghanistan.
Vi sad bare og ventede.
- Det værste er at vente. - Du havde aldrig klaret Alamo.
Belejringens første dag... Jeg havde været først over muren!
Hvad særligt er der ved pigen, Pierce?
- Det er noget særligt over hende. - Hvordan?
Man skal være tæt på hende for at forstå det.
- I synes nok, at det er skørt... - Som at vente på UFO'en herude?
Hvor meget skørere kan det blive?
Jeg har jo fortalt om min mor og hendes mad og kager.
Vi har hørt det hele.
Mor døde i 1998.
Når dem, man har elsket, dør, forsvinder de efterhånden.
Minderne begynde at blegne.
Visse ting husker man, men billedet af selve personen blegner.
Jeg læser højt for Allie for at få tiden til at gå.
Hun er bare en bange lille pige, der savner sin mor.
Mor læste tit den bog for mig.
Og det er, som om mor var der med os.
- Tilskriver du pigen dét? - Man skal være tæt på hende.
Det kan ikke forklares med ord. Møder I hende, forstår I det.
Det lover jeg.
Tak.
Beklager, det gik sådan her. De har nok snart renset udslippet.
- Der var ikke noget giftudslip. - Hvordan ved du det?
Jeg har arbejdet på jernbanen. Der transporteres kun tømmer og stål.
Jeg var oppe ved Cranberry Lake med Michael og Tony.
Jeg fortalte om livet i skoven.
Nogle fyre fra Grand Forks ville skyde for enhver pris.
Jeg forklarede, hvad det betyder at jage.
Kommer du til sagen, eller hvad?
Vi tre sidder ved bålet, og jeg fortæller om min filosofi, -
- da militæret pludselig dukker op og beordrer os til at køre hjem.
- På grund af udslippet? - Hvis der altså havde været et.
De kunne have advaret os og være kørt igen.
Men de blev der, mens vi pakkede sammen.
Og bagefter fulgte de os næsten helt ud af skoven.
- Undskyld, jeg søger mr. Clayton. - Han sidder derovre.
- Er De mr. Clayton? - Det lyder som min far. Dewey.
- Vi vil gerne leje Dem. - Vi har hørt, at De er den bedste.
- Vil I ud at jage? - På en måde.
Det går ikke. Militæret har afspærret skoven.
- Det ved vi. - Men I vil ind i skoven alligevel.
Vi går ind på mit kontor.
Hvad vil I jage i vores skov?
Vores datter.
- Er hun faret vild i skoven? - Nej, hun...
Hæren har hende.
Har det her med det såkaldte "giftudslip" at gøre?
- Ja. - Så det handler om jeres datter?
Udstyret omme bagi tilhører nogle jægere, jeg havde med i morges.
Jeg lovede at sende tingene til dem. De kommer nok ikke tilbage.
Tingene bliver sikkert bare stående mellem alle de andre.
Vi kan lige så godt bruge dem...
Temperaturen falder hurtigt. I må hellere krybe i poserne.
Der er kun én gård herude. Den har været ubeboet i 25 år.
Det må være der, de er.
Jeg tager alle mulige slags mennesker med herud.
Her er en stor vildtbestand.
Men der er forskel på at jage rype-
- og at jage hjort.
I behøver ikke sig noget lige nu. Men før eller siden-
- må I fortælle mig, hvad vi er ude efter.
Knæk dem og ryst dem lidt. Godnat.
Vi må hellere gå i seng.
De vil ikke skade hende. Hun er for betydningsfuld.
Williams.
- Williams, sover du? - Ikke længere.
Keel holder vagt hos pigen. Han lukker os ind. Vil du med?
Ja.
Kom nu.
Det her er skørt. Vi kan komme for en krigsret.
Det tager ti minutter. Der bliver ingen krigsret.
Kan pigen lokke rumvæsener til, må vi møde hende.
Hej.
- Vi tænkte bare på... - Hvorfor jeg er så mærkværdig?
- Ja, faktisk. - Jeg ved det ikke rigtig.
Jeg er vigtig, fordi... Kalder I dem "rumvæsener"?
- Ja, oftest. - Okay - rumvæsenerne.
Generalen tror, at de kommer og henter mig.
Hvorfor er du så betydningsfuld for dem?
- De er min anden familie. - Hvad mener du?
Jeg er en del af dem.
Virkelig?
Men du ser jo ud som et lille barn.
De er måske ikke så anderledes, som du tror.
- Må jeg spørge om noget? - Ja da.
Er I vrede på dem?
- Men alligevel vil I slås mod dem? - Det er vores arbejde.
Voksne er skøre.
36 timer - og vi har ikke hørt noget.
Ingen tegn på himlen. Jeg vidste, at det ikke ville holde.
Jeg har tjent mit land i 30 år.
Nu sidder jeg ude på bøhlandet sammen med en 9-årig pige!
Denne dr. Wakeman skal få varmet ørerne.
Jeg tager ikke skraldet alene.
Kan De sige, hvad der gik galt? De har vel en teori?
De var jo bekymrede for pigen. De ville komme, så snart hjelmen kom af.
Vi kan jo have taget fejl.
Det var stort af Dem at indrømme det.
Vi taler om rumvæsener.
Deres motiv, adfærd og alt andet er fremmed for os.
- Hvor meget længere skal vi vente? - Det afgør De.
Hvad er "idiot" på fem bogstaver?
Hele vores kultur bygger på frygt for døden.
Ingen vil tale om den, alle lader, som om den ikke kommer.
Og derfor bliver der stadig flere vegetarer.
"Hvis jeg ikke spiser de søde dyr, behøver de ikke dø."
Ingen af jer har vel været på jagt før?
Jeg var ude med nogle venner, da jeg var 14.
- Det virkede forfærdeligt. - Det er meningen.
Det er en del af det. At forstå, hvad det koster at overleve.
Vi må hellere fortsætte. Ellers når det at blive mørkt.
Jeres datter må virkelig være betydningsfuld.
- Hej. Hvad er der galt? - Et giftudslip.
Er dét, hvad de har sagt?
- I må lade mig komme forbi. - Har De tilladelse?
Ved I, hvad det er for et udslip?
Lad mig passere. Jeg har vigtig information til general Beers.
- I lader mig ikke passere, vel? - Nej.
Det tænkte jeg nok...
Næste gang kører jeg lige igennem afspærringen. Anhold mig.
- Anhold mig og før mig til generalen. - De bliver tilbageholdt her.
Anhold mig og sig til generalen, at Mary Crawford har informationer.
Jeg kan ikke anholde Dem uden en provokation.
Er det her nok?
- De kommer ikke. - Hun har enorme kræfter.
De mener måske, at hun kan tage vare på sig selv.
De giver ikke op, vel?
- De sagde, at De har oplysninger. - Jeg løj.
Din djævel... Troede du, at jeg ville lade dig tage projektet fra mig?
Du forrådte mig ved først mulige lejlighed!
Din uduelige skiderik!
Anbring hende et sted, hvor hun ikke kan gøre skade.
De ved, hvordan man bærer nag.
Far kunne udsætte sig for farer. Han vidste, at de behøvede ham.
De har også hjulpet mig.
De havde brug for os, for at ...vi kunne blive forenet.
- Fordi de skulle bruge Allie. - Ja. De passer godt på hende.
- Det ved vi ikke. De er ikke guder. - Sammenlignet med os er de.
Vi ved ikke, hvad de vil.
Med tanke på indsatsen tror jeg ikke, de lader dem tage hende.
- Jeg tror, hun klarer sig fint. - Jeg vil finde Allie.
Jeg stoler ikke på dem.
Jeg skal tale med miss Crawford.
Det er noget privat. De kan vente derovre.
Du smugkiggede, ikke?
Farfar fandt den i Pine Lodge.
Ved nedslagsstedet.
Jeg troede ikke, din far var så smart.
Det kan være meget virkningsfuldt, når en skør person lyver.
Jeg fandt nogle papirer med de symboler på i Groom Lake.
Din far sagde ingenting! Jeg sagde, jeg havde taget fejl om, at kroppen-
- skulle have fungeret som sender. At der måtte være noget andet!
Han så helt uforstående på mig. Det må man beundre ham for.
Mary...
Jeg var nødt til at tage med dem.
Jeg kunne ikke lade det her ske uden mig. Det forstår du vel?
Jeg havde gjort det samme.
Det ved jeg.
Så det her er senderen, der formidler signalerne fra implantaterne!
Og den havde din far i sine gemmer!
Det er meget mere end en sender.
Denne inskription eller de forskellige tegn...
Nu skal du se.
Disse tegn stemmer overens med dem, du så fra 1947.
Men på denne side er der nye tegn.
De var der ikke før.
Samler den information?
De efterlod den for at dokumentere hele eksperimentet!
- Hvornår tog de hjelmen af? - For snart to dage siden.
Vi har den her, og vi har pigen.
Det ville være interessant at se, hvad der sker, hvis de føres sammen.
Det bliver snart mørkt. Så kan det ske.
Undskyld...
- Hvordan med toiletbesøg? - Vi går ud bagved.
- Hvordan gør kvinder? - Samme sted.
- Så skal De vel følge med? - Ja.
Okay, så går vi.
- Hvad skal De med tasken? - Hygiejneartikler.
- Hygiejneartikler? - De har vist ingen søster...
Jeg skal altså!
- Det er der. - Så klarer jeg resten.
Må jeg låne lygten?
Jeg er lidt mørkeræd.
- Det går nok. - Tak.
"Vi levede af fiskeri og jagt."
"Nu og da låste han mig inde og gik til butikken..."
Jeg er dr. Crawford. Generalen har bedt mig se til Allie.
Jeg vil bede Dem gå udenfor.
Det er i orden. Hun gør mig ikke noget.
"Jeg græd, da Huck hørte, at Jim ikke havde fortalt, hans far var druknet."
Vi er ikke nået dertil endnu.
Jeg ødelagde det for dig. Det er jeg ked af.
Undskyld, Allie. Ved man, hvordan det ender, bliver det så meningsløst.
Det gør ikke noget.
Jeg har ikke så stor erfaring med børn.
Det gør ikke noget. Jeg fornemmede, at det ville gå sådan.
Det er du god til. At fornemme ting.
Det må være underligt for dig-
- at opdage alt det, du kan gøre.
Ja, lidt.
Jeg er ked af, at jeg skræmte dig.
- Det var ikke min mening. - Du er ligeglad.
Det er ikke sandt.
Jeg synes ikke om at gøre andre fortræd.
Men du gør det alligevel.
De kommer ikke, vel? Det er måske bedst sådan.
- Vil du gerne hjem? - Ja.
Det her er noget, der tilhørte min farfar.
Fortæl mig, hvad der står, så kan du komme hjem.
Du kan tyde det, ikke? Fortæl mig, hvad der står.
- Hvad ønsker du, at der skal stå? - Tag den og læs, hvad der står.
Tag den så!
Som et nyt menneske...
- Hvad skete der? - Det er utroligt!
Der er den.
Nu kan I jo passende fortælle, hvad det her drejer sig om.
Det vil sikkert lyde helt usandsynligt...
- Husker du havariet i Roswell? - Mener du den flyvende tallerken?
Far var halvt rumvæsen. Hans far overlevede styrtet.
Vores datter blev til i et rumskib. Hun er meget vigtig for dem.
Nu har forsvaret taget hende, og vi ved ikke hvorfor.
- Det er lidt svært at tro på. - Jeg tror hvert eneste ord.
- Hvad lavede De med pigen? - Vi lærte hinanden at kende.
Skyd dem, hvis de forsøger at forlade området.
Er der nogen problemer, sold...
Alle enheder, målet på vej ind!
Tjek pigens hjerneaktivitet!
Kurven ligner en hyperaktiv REM-cyklus!
45 grader - gør klar til at skyde!
Allie må være i huset. Vi må have hende ud derfra!
- Lisa, vent! De skyder dig. - Jeg må have hende væk!
Er alle batterier klar?
- Alpha, klar. - Bravo, klar.
- Charlie, klar. - Afvent ordre!
Alle batterier er låst på målet!
Skyd på min ordre!
Ti, ni, otte, syv...
- Sir, hvad gør vi med pigen? - Ingenting.
Sir!
...en... skyd!
Retræte!
Mary!
- Lisa... Vent! - Jeg kan ikke!
Hold nu op!
Du kan ikke hjælpe din datter, hvis du bliver dræbt!
Jeg kender en anden vej derned.
Kom nu!
- Nu tager vi hende. - Fremad! Lagttag forsigtighed.
Nej, Mary!
Skyd hende!
Indtag jeres positioner!
Oversat af: Torben Christensen